![]() Richelieu, pintura de Philippe de Champaigne | |
Nom original | (fr) Armand Jean du Plessis de Richelieu (fr) Armand-Jean du Plessis de Richelieu ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 9 setembre 1585 ![]() París ![]() |
Mort | 4 desembre 1642 ![]() París ![]() |
Causa de mort | tuberculosi pulmonar |
Sepultura | Capella de la Sorbona |
Ministre principal de França | |
1624 – 1642 ← Concino Concini – Giulio Raimondo Mazzarino → | |
Cardenal | |
5 setembre 1622 – 1642 | |
Bisbe diocesà | |
1605 – 29 abril 1624 ← François Yver – Aimeric de Bragelone → Diòcesi: bisbat de Luçon | |
Secretari d'Estat d'Afers Estrangers | |
Governador de Bretanya | |
![]() | |
Dades personals | |
Residència | París ![]() |
Nacionalitat | ![]() |
Religió | Catolicisme |
Formació | Universitat de París |
Activitat | |
Lloc de treball | París ![]() |
Ocupació | bisbe catòlic (1607–1642), escriptor, polític, col·leccionista d'art, diplomàtic, sacerdot catòlic ![]() |
Activitat | 1605 ![]() ![]() |
Patrimoni net estimat | 20.000.000 Lliures franceses (4 desembre 1642) ![]() |
Carrera militar | |
Rang militar | tinent general ![]() |
Conflicte | Setge de La Rochelle (1627-1628) ![]() |
Orde religiós | Orde del Cister ![]() |
Consagració | 17 d'abril de 1607 pel cardenal Anne de Perusse d'Escars de Giury |
Proclamació cardenalícia | 5 de setembre de 1622 pel Papa Gregori XV |
Altres | |
Títol | Duc ![]() |
Família | Casa de Plessis de Richelieu ![]() |
Cònjuge | cap valor ![]() |
Pares | Françesc IV de Plessis de Richelieu i Suzanne de La Porte |
Germans | Alphonse-Louis du Plessis de Richelieu Isabelle-Françoise du Plessis de Richelieu Henri du Plessis de Richelieu ![]() |
Premis | |
Candorem purpurae servat et dirigit et firmat | |
Lloc web | Fitxa a catholic-hierarchy.org |
![]() ![]() ![]() |
Armand Jean du Plessis (París, 9 de setembre de 1585 - 4 de desembre de 1642), cardenal-duc de Richelieu, duc de Fronsac i par de França. Cardenal, noble i home d'estat francès. Fou ordenat bisbe l'any 1607, a l'edat de 22 anys, entrà en política i fou nomenat secretari d'Estat l'any 1616. Richelieu obtingué un gran poder dins l'Església catòlica i el regne de França, i fou nomenat cardenal l'any 1622, i primer ministre del rei Lluís XIII el 1624. Ocupà el càrrec fins a la seva mort el 1642, i fou succeït pel també cardenal Giulio Mazzarino.
Com a primer ministre de França, consolidà la monarquia lluitant contra les diverses faccions internes, contrarestant el poder de la noblesa i convertí França en un estat fortament centralitzat. La seva política exterior, d'altra banda, se centrà a contrarestar el poder de la dinasta austrohispànica dels Habsburg, regnant aleshores a Espanya i el Sacre Imperi Romanogermànic. Per a fer-ho, i tot i ésser un ministre catòlic, no dubta d'aliar-se amb els protestants, la qual cosa li comportà ser denunciat com a traïdor de l'església catòlica. Tingué una participació notòria en la Guerra dels Trenta Anys, que acabà amb la Pau de Westfàlia.
Richelieu fou, a més, famós pel seu mecenatge d'art i per fundar l'Académie française, la institució encarregada de regular i perfeccionar la llengua francesa. És també conegut amb el sobrenom de l'Éminence Rouge (l'eminència roja) per les vestidures vermelles pròpies dels cardenals.